![Jude Bellingham (seljaga) päästis Inglismaa koondise peatreeneri Gareth Southgate’i naha kaheksandikfinaalis Slovakkiaga, viigistades viiendal lisaminutil. Kas Inglismaa marsib nüüd võiduka lõpuni?](http://f8.pmo.ee/IxHcWh8Xp2zwNQ3M6ceNX8np_Us=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2024/07/08/16210616t1h984c.jpg)
Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel on jäänud konkurentsi neli meeskonda ning on selge, et üllatust tänavu ei sünni. Kõik neli on suured vutiriigid, tõsi, üks neist pole kordagi veel Euroopa meistriks tulnud.
Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel on jäänud konkurentsi neli meeskonda ning on selge, et üllatust tänavu ei sünni. Kõik neli on suured vutiriigid, tõsi, üks neist pole kordagi veel Euroopa meistriks tulnud.
Jutt käib loomulikult Inglismaast. Jalgpalli sünnimaast. Maailma ühe tugevama koduse liiga ja võimsa jalgpallikultuuriga riigist, kellelt omad fännid ootavad võitu igal suurturniiril. Ning pärast üht ja ainsat maailmameistriks kroonimist ootavad juba 58 aastat.
Nende lootus on purustatud varem või hiljem. Praeguse peatreeneri Gareth Southgate’i ajal võib selgelt öelda, et hiljem. 2018. aasta MMil jõuti poolfinaali, 2021. aasta EMil finaali, nüüd – ikka kolmeaastase vahega – jälle vähemalt poolfinaali. Vahepeale jäi 2022. aasta MMi veerandfinaal.
Niisugust stabiilsust pole sel perioodil näidanud ükski teine riik. Aga nii Southgate kui ka Inglismaa koondis saavad kodumaiselt meedialt, nii et tolmab. See on pragmaatilise jalgpalli võlu ja valu. Kes tahab tulemust, peab moka maas hoidma, sest seda on Southgate ja Co. teinud.
Võtame kasvõi Saksamaa tänavuse EMi. Alustati ilusas stiilis saadud 5:1 võiduga Šotimaa üle ning ka järgnenud 2:0 võit Ungari üle tuli igati kobeda jalgpalliga. Aga kas sakslased on poolfinaalis? Ei ole.
Umbes samalaadne mälestus on enda noorusajast. NSV Liit nüpeldas hakatuseks Ungarit väga ilusas ründavas stiilis 6:0, mängis seejärel valitseva Euroopa meistri Prantsusmaaga 1:1, sai 2:0 jagu Kanadast, võitis kindlalt alagrupi ja kuuendikul planeedist kerkisid ootused lakke. Kaheksandikfinaalis löödi Belgiale veel kolm väravat, ent endale lasti lüüa neli ja kaotati lisaajal.
Ülipettunud Moskva vutikommentaatorid märkisid: niisuguse rünnakuga võib tulla maailmameistriks, niisuguse kaitsega ei löö aga läbi ka kodustel meistrivõistlustel.
Siit jõuamegi märksõna «kaitse» juurde. Just see peab korras olema, kui tahad suurturniiril kaugele jõuda. Surve hea tulemuse saavutamiseks on läinud liiga suureks, seetõttu kipuvadki mõnegi soosiku osalusel peetavad mängud muutuma igavaks.
Inglismaa koondise omast veelgi igavam on Prantsusmaa koondise statistika. Inglased jäid mõlemas seni peetud play-off-mängus kaotusseisu, aga suutsid sellest välja võidelda – Slovakkia alistati lisaajal 2:1, Šveits pärast 1:1 lõppenud mängu penaltiseerias.
Kui Inglismaa senine väravate vahe EMil on 5-3, siis prantslased on viie mängu (millest üks kestis 120 minutit) peale löönud kolm väravat ja endale lasknud lüüa ühe.
Suurtele koondistele, kellele kõigile on EM-kulla võitmine sisuliselt muutunud kohustuseks, ongi võistluse näol tegemist mitte peo, vaid tõsise tööga, kus pead olema kalasilmade ja külma närviga kui pokkerimängija või börsihai.
«Kas teie ja Prantsusmaa koondis ka plaanite inimesi lõbustama hakata» küsiti Southgate’ilt veerandfinaali järgsel pressikonverentsil. Inglaste juhendaja vastas ausalt: «Vabandan niisuguse mängustiili pärast. Kuid need pole ainult jalgpallimängud, vaid üldrahvaliku tähtsusega sündmused.»
Tõde ongi selles, et suurtele koondistele, kellele kõigile on EM-kulla võitmine sisuliselt muutunud kohustuseks, ongi võistluse näol tegemist mitte peo, vaid tõsise tööga, kus pead olema kalasilmade ja külma närviga kui pokkerimängija või börsihai.
Ühesõnaga: pragmaatiline. Ning seda Inglis- ja Prantsusmaa on.
Hispaania ja Holland on esindanud jalgpalli lõbusamat poolt. Hispaania on koos Saksamaaga 11 väravaga EMi resultatiivseimad meeskonnad, ent just hispaanlased lükkasid väljakuperemehed teatavasti mängust välja. Holland on üheksa väravaga kolmas. Seejuures on nii Hispaania kui ka Holland löönud kahe play-off-mänguga rohkem väravaid, kui suudeti kolme alagrupimänguga.
Täna kell 22 lähevad esimeses poolfinaalis vastamisi Hispaania ja Prantsusmaa. Turniiri parim rünnak parima kaitse vastu.
Hispaania peab läbi ajama kolme seni põhiraskust kandnud mängijata. Poolkaitsja Pedri tuli eelmises kohtumises sakslase Toni Kroosi tehtud jõuvõtte tõttu välja vahetada juba esimestel minutitel ning esialgse info järgi võtab paranemine aega kuu-poolteist. Kaitsjad Dani Carvajal (sai punase kaardi) ja Robin Le Normand (turniiri teine kollane kaart) peavad mängu vahele jätma.
Prantslaste ridades kadusid pole. Vastupidi, rivvi naaseb viimati kaartide tõttu eemale jäänud Adrien Rabiot.
Homme õhtul lähevad vastamisi Inglismaa ja Holland. Mõlemad meeskonnad suutsid veerandfinaalis kaotusseisust välja tulla. Kui inglastele piisas mängus Šveitsiga ühest Bukayo Saka hiilgavast löögist ja suurepärasest penaltiseeriast, siis hollandlased skoorisid Türgi vastu kuue minuti jooksul kahel korral ja jõudsid võiduni normaalajal.
EM on jõudnud staadiumisse, kus kõik alles jäänud meeskonnad võivad lõpuks karikaga triumfeerida. Hollandit tabas ehmatus viimases alagrupimängus Austriaga (kaotus 2:3), kuid pärast seda on end hästi kokku võetud. Ehkki kihlveokontorid hindavad Hollandi võimalusi ülejäänud kolmest kehvemaks, pole just ülemäära suur üllatus, kui 1988. aastal mängijana Vana Maailma meistriks kroonitud Ronald Koeman suudab seda nüüd ka treenerina.
Tema kolleegil Southgate’il on üks mure veel, mida vahendas portaal Talksport.com: kodumaine meedia avaldab mitu päeva enne mängu tiimi taktikalisi plaane ja seega lekitab neid konkurentidele!